Vi är Lotta Lundgren och Erik Haag-
-och här ägnar vi oss åt historiskt wallraffande.
Vi lånar alltså ut våra kroppar till olika tidsepoker i Sveriges historia.
Hur kändes det att leva i en annan tid? Vad tänkte man? Hur låg man?
Och vad var det för mat som låg på tallriken?
Nu ska vi till 60-talet, tiden mellan 50-talets gubb- och hemmafru-Sverige-
-och 70-talets frigjorda revolutions-Sverige.
Det blir massor av framtidstro, undergångskänsla, könsroller-
-röka inomhus, röka utomhus, lägga bort titlarna, pulvermat, konserver.
Men först ska vi få nya kläder.
I syntet!
Vi börjar i tidiga 60-talet. Man tänker på Beatles och Svenne & Lotta.
-Ja, Svenne & Lotta tänker jag på. -Men du ska börja som en vanlig man.
Helt vanliga 60-talskalsonger. De ska dras upp i midjan.
-Det blir en inbjudande glipa. -Du måste dra upp dem i midjan!
Det här är tidiga 60-talet, så därför har du korselett - en resårkorsett.
-Behöver en ung människa det? -Ja, man behöver strumphållare.
Du har tre knäppen. Det här kan man tycka är opraktiskt i dag-
-men när strumpbyxorna kom och man slängde gördlarna var det praktiskt.
-Men hur gör man på toa? -Du får lirka ut trosorna lite.
Lirka...?
-Först en informell hemmaklädsel. -Varför är alla kläder av plast?
Under 60-talet kom slit och släng-mentaliteten.
I stället för hållbart blev det intressant med utbytbart.
Priset hölls nere när kvaliteten inte var så viktig.
Du får stötar, fryser när det är kallt och svettas när det är varmt.
-Ska jag ha hatt? -På 60-talet försvinner hatten.
Om du vill ha mej får du ta mej som jag e'
Att göra om mej, det är knappast nån idé
-Jaha... Vad annorlunda du ser ut. -Du med.
-Vilket känns konstigast? -Att det rinner svett på ryggen!
-Nylonigt? -Otroligt svettigt.
Nu försöker vi stå på 60-talssätt. Det är nog olika för kvinna och man.
-Jag vet inte... -Det är bra.
Veckans kock Ingela Persson sätter sig in i 60-talets lättlagade-
-men tillpiffade matlagning. Hon är finkrogskock och receptmakare.
Det ska vara enkelt, snabbt, praktiskt, mättande och drygt.
En utmaning är att laga mat med bara några få, ganska enkla kryddor.
-Det här ska vi äta. -Vad är typiskt för 60-talsmaten?
Pulverpåsar med bland annat potatismos och chokladpudding.
Konserver, inälsvmat och udda detaljer.
-Vad är detta? -Kokta grisknorrar.
-Äter man det? -Jag har aldrig ätit det, men ni får.
Jag som ogillar grönsaker är nöjd.
I Sverige på 60-talet äter vi mer rotfrukter.
Man försöker vara i säsong.
Gurka, tomater och paprika växthus- odlas, så det har man tillgång till.
-Vad dricker vi? -Rödvin och svagdricka.
Schvagdricka...
Chiantivinerna kommer stort, i bastflaskor.
På 60-talet är det rekordår.
Industrin blomstrar, arbetslösheten är under 2 procent.
Sverige blir ett av världens rikaste länder. Skatterna chockhöjs-
-så vi kan vila i den starka statens trygga famn, från vaggan till graven.
Men någon jämställdhet mellan könen ser vi inte röken av - än.
Mysigt!
Jag ska bjuda på pulvergrönsakssoppa som jag har smakat upp med mjölk.
Bra att grönsakerna är i pulvret!
Bekant lukt. Det luktar lite camping.
Då äter vi!
Man får äta fort. Den skinnar sig.
-Har jag missat några matiga bitar? -Nej, det är så här.
-I dag serverar man inte pulversoppa. -Den har inte samma status i dag.
Men på den tiden tyckte man att det var smart.
Man tänker att det här är framtiden - man gillar idén med pulvermat.
I vår tid, på 2000-talet, är det fint att lägga tid på mat.
-Som en pizza. -Och paj.
Det är väldigt torrt.
Vad säger man? Det är mycket korv i. Lyxigt, tycker jag.
Nej. Kött är dyrt, medan charkuterier med utblandat kött är billigt.
Jag hade nog gillat det här med en sallad till. Det här känns så brunt.
-Vad är svagdricka? -Sött öl utan kolsyra och alkohol.
Det här är sista årtiondet som den hänger kvar i Sverige.
Här kommer jag med kaffet. Kokkaffe.
Akta min ryamatta bara. Vanligt kaffe duger inte, det måste vara kokkaffe.
-Hur var det? -Gott! Lite svagt kanske.
Så här smakade kaffet i Norge.
Jag tycker det är ett större problem att man ska ha grädde i kaffet.
Jag gör ryamattor. Jag är inte fjollig, men jag lever på 60-talet.
Då var det jättevanligt att män hade som hobby att knyta ryamattor.
Min morfar har knutit minst 20.
Man syr fast garnet och klipper upp öglorna, så att mattan blir borstig.
Nej, här kan vi inte stå och hänga.
Hotet om kärnvapenkrig mellan USA och Sovjet kastar sin skugga över tiden.
Det byggs skyddsrum och organiseras evakueringsövningar.
Hemma tränar man mörkläggning och utrymning.
Den här delades ut till medborgarna.
Det står att utrymningsväskan ska innehålla:
Sovsäck eller filt, ylletröja, förbandsartiklar, bestick och skor.
Packningen ska man kunna bära själv.
Den blir för tung. Kolla om du orkar den.
"Fienden vill bryta vår försvarsvilja genom psykologisk krigföring."
"Även välkända svenska radioröster kan imiteras."
"Varje meddelande om att motståndet ska uppges är falskt!"
Falskt!
Vi provar utrymning till vårt gömställe.
Nu sticker vi! Vi hör flyglarm och ser ett svampmoln.
Det här går för långsamt. Snabba på!
In i gömstället nu.
Motståndet ska uppges. Kom ut.
Nej! Varje meddelande om att motståndet ska uppges är falskt!
-Motståndet ska uppges. Kom ut. -Aldrig i livet!
"Motstånd ska göras ständigt och i alla lägen." Ni kan komma ut nu.
Nu är det Erik. Det är ingen övning längre. Kom ut.
Är det middag snart? Vi har bjudit in måltidshistorikern Richard Tellström.
Lotta! Kan vi få nåt att dricka? Richard är här.
Jag tänkte göra ett motiv...
Kvällens middag kommer att vara annorlunda och lite äcklig, tror jag.
De ska få äta kokta grisknorrar.
Först penslar jag med vanlig senap.
Sen ska jag panera dem i ströbröd.
Man vill ta vara på hela djuret.
Man äter hjärta, tunga och även grisfötter.
Jag är inte sugen på att äta den.
-Richard, hur äter vi den här? -Köttet sitter främst i svansfästet.
Sen blir det mycket brosk och sladdrigt torrt. Lägg fokus här.
Av allt vi har ätit i den här serien-
-är det här det första som fyller mig med fasa och äckel.
Det är inte mat, tycker jag. Oheligt.
Bättre än man tror. Det är flottigt och lite trådigt-
-men man känner fläsksmaken och den goda senapspaneringen.
-Den blir nog godare längre ut. -Men skelettet är konstigt att se.
Som en ryggrad, fast på nåt äckligt urtidsdjur.
-Sitt inte och stöna! -Det är ju gott. Flottigt och fett.
Jag kan inte släppa misstanken om att vi kanske äter djurets penis.
Det är svansen! Fråga mig.
Vanliga svenskar åt väl inte knorren?
Det var ingen vanlig rätt, men den speglar tidsandan: Ta vara på allt.
Man piffar till det så gott man kan-
-och har inte så stora betänkligheter mot inälvsmat.
Mycket 60-tal, om än en ovanlig rätt.
Som hemmafru serverar jag.
-Det borde vara jättegott. -Hur gott som helst!
Den här rätten uttrycker nåt man är besatt av, nämligen urholkningar.
Man fyller krustader och gör kanter. Man vill omfamna.
Vad tror du väntar oss i veckan?
60-talet går från traditionellt 50-tal till informellt 70-tal.
Stannar ni i det gamla eller går till det nya? Vilket samhälle vill du ha?
-Jag...? -Ja.
-Vanligt kokt ris, fast kallt! -Jag tar mer chokladpudding.
En modern mun vill nog ha mindre ris.
Jag fattar inte poängen med att äta skitmycket kallt ris till efterrätt.
Första dagen i 60-talet är över. Jag är redan trött på min könsroll.
Erik har blandat ihop stora kropps- handduken och lilla stjärthandduken.
Om jag ska gå på toaletten-
-måste jag öppna sex hyskor för att dra ner strumporna och upp korsetten.
Jag längtar till senare i veckan då strumpbyxorna blir uppfunna!
Gomorron! Det är dag två och vi ska äta frukost ute.
-Här sitter du och gonar dig. -Det är lite snö i luften.
Nu ska det smaka med vårfrukost!
-Mina fingrar har stelnat...! -Så.
Det är nåt kargt över frukosten. Den är inte alls inställsam.
-Hur är det att äta morgonböckling? -Starkt. Men nyttigt.
-Jag testar. Vad är det här? -Välling.
Den mättar, och katrinplommonen antyder att du är trög i magen.
Det smakar lite stall. Getfoder eller nånting.
Jag har fått en macka med lemon curd - en citronkräm som bres på tjockt.
Har grannbarnen byggt en snögrotta?
Om man ska kommentera frukosten, får man ändå säga-
-att det tar tid att få ihop den. Frukosten har förenklats sen dess.
Jäklar, nu känner man att magen jobbar. Vi ses om 45 minuter.
Jag är hemmafru. Det är de flesta gifta kvinnor på den här tiden.
På 50-talet var 1,5 miljoner svenska kvinnor hemmafruar.
På 60-talet börjar vi förvärvsarbeta och kräva jämställdhet-
-men vi är fortfarande ansvariga för hemmet och barnen.
Medan Lotta går hemma och bolmar, jobbar jag - familjeförsörjaren.
Hatt och kostym byts mot blåställ, för på 60-talet rivs hela stadsdelar-
-för att göra plats åt parkeringshus och moderna bostäder.
Lyckliga gatan, du finns inte mer Du har försvunnit med hela kvarter
Jag möter journalisten Erik Hedtjärn och frågar varför man rev så vilt.
Det var en modernistisk devis:
Att bygga nya hus där folk mådde bra var viktigare än att bevara de gamla.
Vad är det här? Ritningar?
Stadsplanen 1967 visar parkeringshus i city, med 30 000 parkeringsplatser.
I city skulle man ha max 250 meter till ett parkeringshus.
Förtjänsten från parkeringsavgifter var viktigare än att hyra ut kontor.
Nu ska vi äta lunch, och jag har matlåda med mig. Korv.
-Det luktar lite speciellt. -Eftersmaken är lite fadd.
-Aluminiumburken gör fläsket svart. -Det är radon!
Om vi sammanfattar rivningsraseriet - vad är det största minuset?
Väldigt många gamla hus revs.
En hel stadsdel från 1600-talet togs bort.
Alla kåkar kanske inte blev så fina, men man fick fjärrvärme och avlopp.
Stockholm city står sig än som tillväxtmotor.
Det hade inte varit det om man inte byggt nytt för banker och företag.
Far är hemma igen, och jag passar på att gno lite. Som vanligt.
I dag är det mors dag - en stor och viktig dag på den här tiden.
Mors dag är bra. Då får man kaffe på sängen.
I kväll ska Lotta lata sig, medan jag lagar maten. Uppochner-vända världen!
-I morgon är väl allt som vanligt? -Ja. Nu träffar vi Yvonne Hirdman.
Varsågod, Yvonne. - Och lilla mamma.
Jag fixar allting. Bry er inte om mig, jag ska inte störa.
Ni kan prata, snickesnacka och intervjua.
Välkommen.
Satan!
Jag ska fixa en riktig pangmåltid.
-Det blir t.ex. Astrids vår-ägg. -Jaha.
Det pratas om att kvinnor hade det så jobbigt på den tiden. Var det så?
Då pratade man inte om det.
Det är nu vi säger: "Oj, vad kvinnor hade det jobbigt."
-Den blir inte varm. -Tyst! - Kvinnofrågan var inte stor.
Fast den började bli det på 60-talet.
Till förrätt blir det Astrids vårägg.
Det är ägg i buljong med gelatinblad, i all enkelhet.
Kall gelé med smak av köttbuljong-
-och en krämig, kall äggula inuti.
Lite småslibbigt. Lätt...snuskigt, faktiskt.
-Erik, ska jag hjälpa dig? -Nej, ta lite mer vin. KRASCH!
Samhället är uppbyggt kring att kvinnan är hemma med barnen.
Ja, det är uppbyggt så, och det försöker man riva ner.
Om hon jobbar, finns det dagis för barnen?
Knappast. Det var det stora bekymret - och det stora kvinnokravet.
Det hade det varit på 50-talet också.
Vem som skulle ta hand om barnen var kvinnornas eget problem.
-Fanns det inga dagis? -Nej.
Det fanns 10 700 platser över hela landet.
Så. Nu är det nog klart att äta.
Nu ska lilla mamma tas om hand med kyckling i druvsås.
Eftersom du sliter hela året ska du verkligen unna dig det här.
-Vindruvorna var faktiskt bra. -Men jag är alltid så självkritisk.
Jag tänker ändra lite i receptet till nästa gång, alltså nästa mors dag.
Vi har också ett skattesystem som motverkar att kvinnor arbetar.
Om jag var Erik skulle jag säga:
"Om du jobbar läggs din lön ihop med min, och då får jag så hög skatt."
"Det lönar sig inte att du jobbar."
Så min och Lottas lön räknas ihop innan vår skatt dras?
Ja, och dessutom ska barnflickan ha betalt, så det är ingen idé.
-Hur länge har vi sambeskattning? -Till 1971.
-Den här fick jag till! -Det går an.
Det känns lite dumt att sitta här på Lottas dag, och att hon serverar.
Som James Brown sa: Det är mannens värld.
Grattis på mors dag då, lilla mamma.
Tack, Erik.
En skön sak med 60-talet är att man får gå in för tant- och gubbstilen.
Ingen begär att man verkar ungdomlig.
Jag väljer att lägga mig tidigt. God natt!
Dag 3. Vi har fått en av de få dagis- platserna, så jag går ut i arbete.
Jag har blivit sekreterare-
-och Erik har blivit...en sorts chef.
Du ska få löneförhöjning!
God morgon.
Kan fru Lundgren ta en diktamen?
På 60-talets arbetsplatser var det knepigt att veta-
-hur man skulle titulera varandra. Man fick prata i omskrivningar som:
"Vill svärmor ha lite kaffe?"
Det blyga Sverige lider av titelsjuka - men nu blir duandet modernt.
Socialstyrelsens generaldirektör Bror Rexed vill duas av sin personal.
Vi ska träffa Göran Hägg, retorikexpert.
Det vore gott med kaffe. Lotta som är sekreterare borde kanske göra kaffet.
-Hur ber jag henne om det? -"Fru Lundgren", säger du.
-Även om hon är sekreterare? -Särskilt då.
-Vill fru Lundgren koka lite kaffe? -Ja, direktör Haag.
Hon hade inte behövt titulera dig.
Hon är helt ny, bara provanställd.
Titlar måste ha varit besvärligt. Hur visste man att man sa rätt?
Det var ett enormt besvär.
En förklaring till att titulerandet försvann var att det var komplicerat.
60-talet var väl en brytpunkt då man la bort titlarna?
Det kännetecknade en stor samhällsförändring i övrigt.
Socialstyrelsens generaldirektör Bror Rexed stod för en symbolisk händelse-
-i tv 1967, då han la bort titlarna med sin personal.
ALLA hade sett Bror Rexed dagen därpå och genomslaget var enormt.
Hans befattning gjorde att duandet föreföll hälsosamt.
Det här är en tidstypisk matlåda.
Alla får förse sig själva. Vi äter rester.
-Jättegott. -Tunga åt man med förtjusning.
Sillrätten ger viss midsommarkänsla.
-Vad lite du tog. -Jag bantar.
På 60-talet bantar man så här. Man äter pyttelite mat.
Vi stämplar ut och hoppar in i bilen, 60-talets stora frihetssymbol.
Vi ska ha picknick bredvid bilen - helt i tidens anda.
-Här framme, kanske? -Ja...
-Här är det inte så kallt. Här? -Ja, här blir bra.
Det känns lite knasigt. Vi är ju så nära där vi började.
Jag vet inte vad det är. Vi har med oss en konservburk.
Vi vet ju aldrig vad de skickar med oss. Kolla i den här lilla lådan...
Mackor... De bor liksom i våningar.
Den här går inte att använda.
Det här vet vi inte heller... Ja! Det gick!
Vi har fått en sandwich i våningar, med fiskbullar och currymajonnäs.
-Fast i macka. Fiskbullemacka. -Väldigt avancerad picknickmat.
Ja, det är inte bara kaviar på rostat bröd.
Vilket mysigt ställe vi har hittat!
-Ska vi äta det? Vill du ha? -Ja.
-Gott! -Ja, nån form av kons...
-Konserv! -En konserv med lite köttbitar.
Jag vet precis vad det smakar som. Det smakar som barnmat.
Jättepraktisk uppfinning! Med den kan man koka kaffe i bilen.
Det känns också ganska lyxigt med en mugghållare. Inte så...men så.
Förfining. Guldkant.
-På tal om det... -Tack.
Skönt att komma ut, tycker jag.
-Nää, nu räcker det. -Ja, nu kan vi det här.
Även om ordet "miljöförstöring" dyker upp som begrepp i debatten-
-är det inget som engagerar.
Man litar på industrin, och naturen är som gjord för att kasta sopor i.
Så här såg det ut i en informations- film om sjövett från 1964.
Med ett par hål i botten...
...så sjunker den.
Med hjälp av stenar kan man sänka soplådan utomskärs, på djupt vatten.
Nu är det dags att historiedansa. Modedansen är twist.
-Jag vill inte! -Kom nu, Erik.
Vi ska twista med Jeanette från "Let's dance".
Lotta och Erik, ni ska få lära er att dansa 60-talsdansen twist.
Ställ er bakom mig med fötterna brett isär.
-Är det samma för män och kvinnor? -Ja, ni gör precis likadant.
Vrid på ena fotbladet, så här.
Händerna ska hänga som tassar.
Det här kom från att man använde stora handduken för att torka rumpan.
-Den brukar man inte ha till rumpan. -Den använder man för att vrida.
Helt fel! Det är lilla handduken man använder.
Sen gör man som när man släcker cigaretten.
Den har du gjort förut!
-Lotta verkar lite stel. -Nej, det känns jättebra.
Det går galant. Lyft ena foten och sätt ner den på ett annat ställe.
Du har ju kommit in i det här!
Det här var ju ingen konst.
Bra, Erik. Snyggt. Det är jättetrevligt att dansa med dig.
Verkligen. Shit, vad du är bra. Det ser glatt och härligt ut. Kul!
Twisten känns jättebra. Vi börjar verkligen få till den.
Vi har hittat kemin. Himla härligt!
Det roliga med twisten är att den är så fysisk.
Man får vara man. Och kvinna.
-Eller vad säger du, Lotta? -Jag har fått en blåsa.
I dag har vi fått komma ut på jobb och provat att dua varandra.
Det kändes rätt. Jag är för det. Jag är emot att man niar varandra.
Dag 4. Det fräscha kvinnoidealet kulminerar under 60-talet.
Men hur blir man fräsch? Jag har beställt en grammofonkurs.
Jag ska lära dig att lägga makeup.
Men först några råd om hur du blir fräsch, söt och tilldragande.
Och glöm inte andedräkten. Den ska alltid vara frisk och fräsch.
-Jag är hungrig! -Glöm det!
Erik får ta nåt i kylskåpet. Jag har fått en deltidstjänst på mejeriet.
På lunchen möter jag modejournalisten Karin Winther. Hon möter lunchlådan.
Vi ska prata om två nymodigheter: strumpbyxan och dambyxan.
En 60-talskvinna som gjort sitt pass och ska gå hem, vad tar hon på sig?
Det finns en självklar väg att gå - den bästa 60-tals-outfiten:
En minikjol i klänningsversion, strumpbyxor och taxklackar.
Så strumpor och strumpebandshållare försvinner, och jag får strumpbyxor?
Precis, och det är du glad över.
När du har strumpor och hållare och stiger av cykeln eller går ur bilen-
-visar du ju hela härligheten.
Varför blir minikjolen populär nu?
Det blir socialt accepterat att kvinnor bär så korta kjolar.
Aldrig förr har de visat så mycket ben. Det har varit kontroversiellt.
Jag som nu haft stenhård korselett och strumpebandshållare-
-kan intyga att det är en befrielse, även med korviga strumpbyxor.
Det är skönt, man får andas och det är inte lika svettigt och tidsödande.
-Hoppas du gillar torskrom. -Fiskromslimpa...
Det är väldigt salt, med tät, gnisslig och torr struktur.
Jag har svårt att äta det här. Det är väldigt äckligt.
Det är smuligt, men proteinrikt.
Det värsta är när man tittar nära. Då ser det ut som hud.
Ja, som hud!
-Det är nog konservmat. Eller? -Ja, allt är konserverat.
Det är faktiskt fullständigt oätbart. Nu känner jag mig som en sexåring.
-Alla drack mjölk och hade brallor. -Ja, byxorna var banbrytande.
Tidigare fick du inte ens komma in på krogen om du hade byxor.
-Men varför? -Djup urringning har varit legio.
Dess popularitet har växlat. Men att visa benens form-
-och i förlängningen vad som finns mellan benen, var kontroversiellt.
De är svårt att förstå i dag.
-Jaha. Följer du med och röker? -Ja, jag fick ju inte i mig maten.
På väg hem i godan ro. Som många andra har vi fått det bättre.
Vi bor på en finare gata i ett modernare hus. Men är vi lyckligare?
Var har du varit? Du skulle ju vara hemma klockan fem!
Nu börjar du grilla på en gång! Det är en jävligt viktig middag i kväll!
Nu brinner det. När skulle de komma?
Lotta!
Har du spetten?
-Skulle jag sitta här? -Nej, där. Herregud, Erik...!
Ska den här stå här?
Vi ska ha gäster på en informell middag.
Det informella är viktigt. Vi är inga 50-talsstötar!
Nu kommer politikerna Gudrun Schyman och Mats Odell.
Vi ska prata om vänstervågen och varför KDS bildas nu.
-Här är en du-skål. -Var du furir?
-Furir Odell? -Ja.
-Har du en passion för militären? -Bland annat.
Var och en får ta sitt eget spett.
-Man vet inte vad som är inuti. -Man vill inte veta.
Jag fick lever. Väldigt gott.
-Vilka ord symboliserar ditt 60-tal? -Det var frihet i luften.
Jag fick upp ögonen för världen. Världen kom till lilla Sverige.
På den tiden stängde man inte dörren om sig. Då skulle man öppna dörren.
Men om det här är 60-talet, vad är det vi kommer ifrån?
Tillväxten var stor, folk hade mer pengar och allt moderniserades.
Miljonprogrammet byggdes, städerna växte. Det var stora förändringar.
Det fanns nåt unket över 50-talet.
Titta på könsrollerna. Då hade vi ett hemmafru-ideal-
-men på 60-talet såg vi en frigörelse från de tankarna.
Kvinnor och män sågs som lika värda och det blev en sexuell frigörelse.
Tidigare hade det varit instängt.
-Jättemysigt. -Äta av hans mat är FÖR informellt!
Nej, vad tokig du är. Vi blir som en familj.
-Det överskrider alla gränser! -Erik, var inte så torr och stel.
Väldigt gott och mustigt.
Jag gissar att det är Aromat på det här. Jag känner det.
Men om vi pratar politik... Vad ville högern och vad ville vänstern?
-Gudrun, vad ville 60-talsvänstern? -Ha rättvisa.
Det fanns ett starkt socialt patos. Man ville riva gamla hierarkier-
-och genomföra demokratireformer, även om det uttrycktes brutalt.
-Alltså, revolution? -Ja, typ.
-Vad ville högern? -Jag är inte representant...
Åjo, var inte så blygsam!
De ville stärka förutsättningarna för näringslivet, de var försvarsvänliga-
-och framstegsvänliga i inställningen till de nya, europeiska tongångarna.
Socialdemokratin och vänstern tog avstånd från det.
En av rätterna är fylld limpa.
Receptet har vi hämtat ur boken "Kom in på en öl och en smörgås".
Det ska vara enkelt att hälsa på.
Receptet är väldigt detaljerat, inte bara när det gäller fyllningen.
Det beskriver även hur man äter:
Man ska hålla smörgåsen i en servett och ta en klunk öl under gräddningen.
-Hur ska den här serveras? -Man äter dubbelmacka med händerna.
-Det är informellt. -Jag fick med mig hälften.
-Jag kan inte äta med händerna. -Gör som ni vill.
-Det smakar mycket majonnäs. -Och grönsaker...
Det är nog gurka.
KDS, Kristen demokratisk samling, bildades 1964. Hur började det?
Med uppropet mot att kristendomen skulle strykas som gymnasieämne.
Man fick 2,1 miljoner underskrifter.
Varför skulle samhället krascha om kristendomsundervisningen togs bort?
Därför att kristendomen är kulturens och västerlandets vagga.
Man måste veta varifrån våra värderingar kommer.
Det är en del av vårt kulturarv.
Att kasta ut allt det, uppfattades som ett hot mot ett gott samhälle.
Man uppfattade det lite extremt.
Kristendomen skulle ersättas med religionsundervisning-
-dvs. studier av flera religioner.
-Så var det redan. -Men det skulle påtalas.
-Nu får vi nästan bryta för lite... -Nej, gör det inte.
-Mats vill inte. -Jo! Han spritter ju.
De ville ju bara prata lite och äta.
Vad är det? Kan du inte dansa om inte Jeanette är här? Löjligt.
-Du är pinsam. -Lättsamt och informellt.
Varsågoda, ta med handen. Bären är inte färska, de är konserverade.
Jag lägger fram gästboken. Skriv en rad, så långt ni vill.
Nu har ni suttit länge, jag ser att ni inte orkar längre. Nu börjar det!
TWIST
-Ska det bli dans? -Ja, dansa måste vi göra!
Så var det ju! Ja!
-Och så skulle man ner så här. -Var det så? Helvete!
-Är detta konst? Det är ju sjömärken. -För mig är det där en vagina.
I dag ska vi tydligen bli kulturella.
Kolla. Ingen hatt!
Vi är trötta på mossiga renässans- tavlor, så vi besöker Moderna Museet.
60-talets konst ifrågasätter den traditionella, hyllar popkonsten-
-och söker nya, experimentella uttryck.
Lite väl experimentella, tycker nån.
Det här hade en femåring kunnat göra.
Vad ska man ha den till?
Nu växer ännu en konstform fram:
Happenings är en blandning mellan teater, konst och spektakel.
Bengt af Klintberg ingick på 60-talet i konströrelsen Fluxus.
Under 60-talet utforskade man ljud.
Nivea Cream Piece uppfördes första gången här i Stockholm 1963.
Ta lite Nivea och gnid era egna och varandras händer nära mikrofonen.
-Gnid varandras händer. -Är stycket fyrhändigt?
Ja. Lyssna. Det blir fantastiska ljud som man aldrig tidigare hört.
Man tänker att i dramaturgin har man början, mitten och slut.
Faktum är att mycket som gjordes på 60-talet var utmanande tråkigt.
Det var väldigt monotont, och publiken övervägde att gå hem.
Vi utmanar publiken och går närmare.
-Känns det som på 60-talet? -Ja.
-Provocerar eller roar vi honom? -Det är nog fifty-fifty.
-Känner du dig provocerad? -Nej.
Det är första gången för Lotta och mig. Vi har inte kommit i gång än.
Men det gör vi nu! Här i ett interaktivt stycke av Yoko Ono.
Det är befriande att få komma ut som konstprojekt!
Nu ska vi kasta kött på Tjorven. Provokation?
Det ser ut som Tjorvens hjärna.
Det känns roligt, man rycks med. Jag känner mig upprymd.
Det är för att man är vuxen som man tycker det är roligt.
Man blir hungrig av alla uttrycksformer.
Vi ska gå ut och äta nymodigheten pizza.
Exotiskt, spännande och bara för de trendkänsligaste.
Pizza var mat för beresta.
-Och de ville visa det. -Vem pratar du med?
Bengt Wedholm började servera pizza i Sverige-
-efter att ha ätit den i Frankrike.
-Kommer pizza från Frankrike? -Nej, men hit kom den via Frankrike.
En Pizza Margherita. Smaklig måltid!
-Mmm! Det var musslor på min. -Burkmusslor och burkräkor.
Goda. Men vi fick ingen pizzasallad.
Den har inte slagit igenom ännu. Den kommer med 70-talets råkostvurm.
Nej, nu drar vi.
Inte alla gjorde sig märkvärdiga genom att äta pizza.
Många var mer intresserade av stora amerikanska bilar, t.ex. raggarna.
Brukar du ha brudar i bilen?
Have love Oh baby, will travel
Have love, Oh baby, will travel
Tjena! - Att köra så långsamt att folk tutar på en...
Man vet inte om det känns pinsamt eller tufft.
Men...jag tror att jag är för.
Har du bärs?
Jag stortrivs i 60-talet och önskar att alla dagar slutade så här.
Sista dagen.
Erik är sjuk. Men snart är han åter på benen med hjälp av några huskurer.
Nu ska du bli frisk.
-Vad har jag? -Diarré.
På 60-talet finns ett verksamt medel, och det är risavkok.
Alltså vatten som ris har kokat i.
-Blir jag hård i magen av det här? -Ja.
-Det smakar ris. -Äckligt, kallt.
-Är jag frisk nu? -Nej.
Det här behöver man inte vara sjuk för att dricka. Vi dricker det jämt.
T.o.m. i bilen har vi det med oss.
-Det minns inte jag. -Jo, så är det.
Den är alkaliserande - den sänker alltså pH-värdet i magsäcken.
-Var den till dig? -Vi delar.
Kanske lite mer till mig.
-Är jag frisk nu? -Nej. Du har problem med bihålorna.
På 60-talsvis ska du bli bra, och jag skyr inga medel.
Med en värmelampa kan vi lysa Erik på magen. Då blir det varmt och skönt.
Vi kan också hålla den mot ansiktet.
-Jättevarm! Hur länge ska jag ha den? -En halvtimme.
-Jag blir väldigt torr om läpparna. -Mm. Krya på dig!
Det funkade! Nu vill jag göra revolution!
-Revision? -Re-vo-lu-tion!
Det här är Kjell Östberg. 1968 var han en av ockupanterna av Kårhuset.
-Varför skulle man ockupera grejer? -Det låg i tiden. Det var i maj 1968.
Då hade franska studenter ockuperat Sorbonne, Operan och teatrar.
I Japan hade studenterna ockuperat sina universitet i tre månader.
Vi vill ockupera Kårhuset nu. Då börjar vi.
Ockupationen var en reaktion mot vad de röda studentorganisationerna såg-
-som regeringens försök att toppstyra högskolan.
En grupp studenter låste då in sig i Stockholms universitets kårhus.
-Vad ska vi ockupera? -Kårhuset.
Jag föreslår att Kjell sköter vakten och jag blir talesperson.
-Lotta tar hand om matlagningen. -Jag är missnöjd.
Man snackade om jämlikhet-
-men här inne gällde de traditionella könsrollerna.
Även här uppstod hierarkier. Tjejerna stod i köket och stekte köttbullar.
Var det här måltiden som serverades under ockupationen?
Ja, jag har kollat med dem som stekte köttbullarna.
Man bröt upp matskåpen och tog det som fanns.
Det är felstavat. Vem skrev det här? Hon som lagade maten?
Det var en kollektiv process.
Det vore gott med kaffe nu...
-Det börjar nu! -Borta bra, men hemma bäst.
-Erik är helt till sig i trasorna. -Det är ju årtusendets tv-händelse!
-1969 landade en raket... -Apollo 11!
...på månen. Många satt som klistrade framför tv-apparaterna.
Typiskt! Det händer alltid oss!
Just när det är månlandning och allt.
Det här är det finaste jag sett!
En gurka genomstungen av små köttbullar, korvbitar, räkor...
...oliver och osttärningar. Allt gott man kan tänka sig på 60-talet.
-Hur länge är de i kontrollrummet? -Inte vet jag.
Chips lanseras i Sverige 1958. Att äta chips kallas "att chipsa".
Det blir modernt och tufft på 60-talet.
-Jag måste gå på toaletten. -Nu? Precis när de landar på månen?
Jag kommer strax.
Lotta, nu är det från månen!
Nu landar de! De rör sig. Nu går han ut!
Han sätter ner foten nu. Nu är han på månen!
It's one small step for man, one giant leap for mankind.
-Nu har de varit på månen. -Va?
De har redan landat. Det är eftertexter. Du missade allt.
-Jag är lite gasig. -De kommer ju ändå att åka dit jämt.
Vårt 60-talsexperiment är över. Det var spännande att historieäta där.
Jag gillar revolutionen i luften.
Vi började i ett gubbigt och formellt Sverige-
-men slutade i en tid som känns öppen, ung och modern.
Som en färgsprakande, busig ryamatta.
Om jag på 60-talsvis behövt tvätta i handfatet, ensam sköta barn och hem-
-och jobba på dagarna-
-skulle jag också ha älskat pulvermat, konserver och nylon.
Heja er som var med då! Vad glad jag är att ni krattat för oss i dag!
Textning: Ulrika Jansson Båving Svensk Medietext för SVT